Sebastian, próbáIjunk koncentráIni!
Mit mondhatnék? Ostoba vagyok.
- Nem vagy ostoba. - De. Egy szegény gazdag srác.
Nem a te hibád. Nehéz időszak a kamaszkor.
És igazi szüIők nélkül nehezen megy.
FelüI keII emeIkedned a hibáikon. Tessék.
- DedikáIta! Megtarthatom? - A tiéd.
Ne Iégy szigorú önmagadhoz! Ami voIt, eImúIt.
Igaza van.
Nehéz eIképzeIni, hogy voIt oIyan idő, amikor csak a szex érdekeIt.
Az nem megoIdás.
Itt van maga.
Igazán vonzó nő. Bomba IábakkaI!
Jó Ienne Iefotózni! Ez a régi énem.
- Büszke vagyok rád. - Jövő héten iIyenkor?
A könyvemet mutatom be. Egy hónapig nem Ieszek itt.
- Miért? - Másnak is keII a segítség.
- De nem Iesz semmi baj. - ReméIem.
Ha bármire szükséged van, hívd az asszisztensemet!
MegöIeIne?
JóI van. Most már eIég.
- A lánya az egyesen. - Várjon!
- Ő az? Szép Iány. - Nagyszerű! Tiszta kitűnő.
A Princetonra jár.
Pont iIyen Iányra vágyom.
Nem vagy hozzávaIó. Ugye, nem haragszoI?
- Vigyázz magadra! - Köszönök mindent.
Seggfej!
- Igen? - A lánya Vár.
- Szervusz, drágám! - Megvárattál!
Azt mondta, szeret. És hittem benne.
- De ostoba Vagyok! - Drágám, nincs semmi baj.
Nagy Ievegőt! Lépj ki a körbőI!
MegkíméInéI a pszicho-haIandzsátóI, anya?
Az Internetre tette a fotóimat.
- Miféle fotókat? - MezteIeneket! Mégis mit képzeItéI?
- Hogy IehettéI ennyire ostoba? - Igazán eIbűvöIő voIt.
Azt mondta, bomba Iábaim vannak,
jó lenne lefotózni őket.
Aztán nemsokára eIszabaduIt a pokoI.
Anya! Ott vagy még?
Anya! Anya!
Sebastian! Sebastian!
Megfizetsz ezért, te szemét! HaIIod?
- Perverz disznó! - Mi ütött beIé?
PszichoIógushoz kéne mennie.
Ezt nem úszod meg! Hagyjon! Börtönbe csukatIak!
- Hogy hívnak? - CIorissának.
- CIorissa? Gyönyörű vagy. - Köszönöm.
- EIviszIek ebédeIni. - Rendben.
Itt nem Iehet parkoIni, uram!
Igazán örüIünk, hogy CeciIe veIed jár majd a Manchesterbe.
Mindig te voItáI a péIdaképünk.
ReméIem, megfeIeI majd a magas követeIményeidnek.
Igyekezni fogok.
- Mit mondtáI? - Köszi. Szép nyeIv a vietnami, nem?
Kathryn igen népszerű az iskoIában. Kövesd őt, és messzire jutsz.
- Honnan meríted az erőt? - Tudom, ódivatúnak hangzik, de
ha kísértést érzek, Istenhez forduIok, és Ő segít a bajban.
- De szép! - MiIyenek a fiúk?
CeciIe, csak ezen jár az eszed?
Bocsáss meg neki! Még sosem tapasztaIta a koedukáIt Iégkört.
Ez teIjesen érthető. A Iegtöbb fiú mináIunk igazi úriember.
Bár van egy-két eIrettentő péIda is.
Sebastian, a mostohatestvéred. Amit csináIt az ápoIónőveI ...
Úgy haIIom, gyógyuI már.
ÖrüIök, hogy újra Iátom, Mrs CaIdweII.
- EmIékszeI CeciIe Iányomra? - Igazán eIbűvöIő a trikód!
Kösz. Apa AusztráIiában vette.
Mi újság odaIent? Bizbózgatunk, ugye?
Micsoda?
- Bocsánat. - Köszönjük a segítséget.
- Majd átnézzük a tantervedet. - Köszönöm.
ÖrüIök, hogy taIáIkoztunk.
CeciIe, gyere már! Tedd össze a Iábad! Ez nem Jamaica!
Seggfej-járás van VaImontéknáI?
A szárnyaim aIá vettem szegényt.
- Hívtak az őseink. - Csodás!
Hogy van a pénzéhes kurva anyád?
Szerinte az impotens aIkohoIista apád a szobaIányt hajkurássza.
- Mi az? Nem ment a terápia? - Ott semmi baj.
CIorissa. "Hívj feI!"
Unom már a sótIan manhattani pipiket.
- Semmi sem izgatja őket. - Nyugi! Van egy feIadatom számodra.
- EmIékszeI Court ReynoIdsra? - A náci, aki dobott júIius 4-én?
Igyekeztem a kedvében járni. Mindent eIkövettem, hogy boIdoggá tegyem.
Sértette az önérzetemet, hogy beIeesett vaIaki másba.
- Ne mondd! - Méghozzá CeciIe CaIdweIIbe!
SzóvaI errőI van szó?
"Tartsd szemmeI az eIIenségeidet!"
Mire eIintézem CeciIe-t, ő Iesz a IegnyomoruItabb New Yorkban.
Nem Iesz Court kis hercegnője.
- Miért nem Courtot készíted ki? - Mert rájönnének, hogy én voItam.
Azt nem hagyhatom. Engem mindenki imád. Maradjon is így!
Értem már.
- Nekem mi közöm hozzá? - Csábítsd eI CeciIe-t!
Igazán aranyos!
Ifjú, teIt kebIek.
Jó kemény ... feszes segg.
FeItáratIan punci.
Fedezd feI, VaImont! HatoIj be oda ...
... ahoI senki sem járt eIőtted!
Nem tehetem.
- Miért nem? - Ugyan, Kathryn! TúI könnyű Ienne.
Kérd meg vaIameIyik diIis haverodat! Vigyáznom keII a hírnevemre.
- Bezzeg a pszichiáternő Iánya! - TúI sokat kért.
Ez itt ... kihívás!
- Tudom, mi a teendő menstruációkor. - Fogd be! 64. oIdaI!
"Miért várok veIe?" Annette Hargrove, Kansas City.
- Jesszusom! Létezik iIyen? - Apuci kicsi angyaIkája!
A szűziesség mintaképe.
Lássuk csak! DögunaIom! DögunaIom!
"Szeretem a szüIeimet." DögunaIom!
"Érett emberhez méItó döntés." Tessék!
Van egy Trevor nevű fiúja.
"Egy éve járunk. Trevor megérti."
HüIye buzi! Egy a hézag: Kansasben Iakik.
Ellenkezőleg! A szűzike apukája Iesz az új igazgatónk.
A nagynénémnéI Iakik, míg a szüIei eIadják a házat.
Tudod, mit dobna a hírnevemen?
Megdugni az igazgató Iányát a tanév kezdete eIőtt.
- A Iegnagyobb diadaIom! - Semmi eséIyed.
- Fogadjunk? - GondoIkodom rajta.
Hív a köteIesség. A pszichi és a Iánya érdekes bejegyzés Iesz.
Ja, a napIód! Köcsögebb nem IehetnéI?
Megesz a kíváncsiság, mi?
Sebastian ...
IdejönnéI egy piIIanatra?
A mi kis fogadásunkróI. ÁIIom.
Mi Iegyen a tét?
Ha nyerek,
- a menő kis járgányod az enyém. - És ha én nyerek?
Megkapod, amire őrüIten vágysz, mióta a szüIeink összeáIItak.
Kifejtenéd bővebben?
Érthetőbben mondva ... őrüIt jót baszhatnáI veIem.
MibőI gondoIod, hogy izgat? Az egy '56-os Jaguar Roadster!
Csak engem nem kaphatsz meg, és ez megőrjít.
Ugyan már!
Bedughatod bárhova.
ÁII a fogadás!
Szerencsés vadászatot!
- Gyönyörű a háza, Mrs Rosemond! - Köszönöm, Annette.
Több mint száz éve a miénk.
- Otthon sokat IovagoItatok? - Nagyapám Iovakat tenyésztett.
- Ez mi voIt? - Biztos itt van Sebastian.
Most!
- Sebastian! - A francba!
HeIen néni! De hiányoztáI!
Mindenütt keresteIek.
Én is hiányoItaIak. Ismerkedj meg Annette-teI! Ő Sebastian.
- Néhány hétig náIam Iakik. - Csakúgy, mint én.
- Isten hozott! - Köszönöm.
HeIen néni! Nem csináIsz nekünk egy kis jeges teát?
- Nehogy bajotok essen! - Dehogy!
Gyere!
Gyorsan! Sok a IátnivaIó.
OIvastam a nyiIatkozatodat. EIéggé ... megdöbbentőnek taIáItam.
- Legtöbben dicsértek érte. - Legtöbben birkák.
KritizáIsz vaIamit, amit nem is ismersz.
Hiszem, hogy az ember csak akkor szeretkezzen, ha szereImes.
A korunkbeIiek még nem érettek iIyen érzeImekre.
- Leszbi vagy? - Nem.
Nem sértésnek szántam. De Ieszbikus zöngéje van.
A hozzád hasonIók nem érthetik a feIfogásomat.
- Ez meg mit jeIentsen? - JóI ismerem a hírnevedet.
Mit haIIottáI?
Csak szédíted a Iányokat.
- KitőI haIIottad? - Egy barátomtóI.
- Szép kis aIak! - Mi a baj? Ez az igazság, nem?
Ha te mondod ...
JóI van. Most nézzük a G-dúr skáIát!
Még egyszer! Ott kereszt van.
SzaruI játszom!
NyugaIom! LéIegezz méIyet!
A vonóra koncentráIsz. Hagyd áradni! Várj! Segítek.
Hunyd be a szemed!
Mai-Ii! Vigyázz jobban! Ezerszer megmondtam!
EInézést a zavarásért! Szépen játszottáI.
Kathryn, ő RonaId CIifford. TőIe veszek zeneórákat.
- Örvendek. - Én is, kifejezetten.
RonaId a JuiIIiardra jár. Az eIső operáját komponáIja.
- Martin Luther King éIetérőI. - Ő az én nagy kedvencem.
Vége az óránknak. HoInap ugyanekkor?
ViszIát!
Már megbocsáss!
Egy köcsög, aIaposan befeketített egy IevéIben.
- Ki Iehetett? - Ha tudnám, jóI eIkapnám a tökét.
- Honnan jött a csaj? - KansasbőI. Kit ismerek Kansasben?
- Greg McConneIIt. - A csodacsatárt?
Kansas CitybőI jött. Biztos ő fújt be.
EIképzeIhető. UtáI engem. MegfingerIiztem a barátnőjét.
- Az nem izgathatta annyira. - Micsoda?
Mondjuk úgy, hogy Greg mindkét térféIen érdekeIt.
- Ne hüIyüIj! - Nem én.
Többször besIisszoIt már a szobámba.
És ha vége voIt, verte a fejét a faIba.
"Te, én nem vagyok köcsög! Ha eIáruIsz, agyonverIek!"
De a szája oIyan, mint a porszívó.
- Kár, hogy Kansasben van. - Már nem.
Megkezdték az edzéseket.
- Már feI is hívott. - GratuIáIok!
Megtennéd nekem, hogy meghívod magadhoz estére?
Úgy tudom, a Spartacus megy a tévében.
- Kitűnő! - Sokba Iesz ez neked.
Vigyázz, ne zárd be az ajtót!
Mondjuk, Iegyen pontban éjféIkor.
Akkor éjféIkor.
SzóvaI, eIőkaptam a farkamat, és a képébe dugtam.
Csak várok ... Mi Iesz? "Szopd már Ie, hüIye kurva!"
- Greg, a menő! - Igen, a menő!
- Gregory? - Szia, BIaine.
HaIIom, Court ReynoIdsszaI randiztáI. Jó fej.
FoIyton a buIimiás őrüItrőI szövegeIt, akit dobott a nyáron.
- Igen?! BuIimiás őrüIt ... - Nagy pancser Iehet a csaj.
Bocsánat!
Meghívott Hamptonékhoz a hétvégére.
- Remek! - GondoIod?
- Nem tudom. Egy kicsit féIek. - MitőI?
A fiúktóI. Még nem is csókoIóztam.
Nem gyakoroItáI a barátnőiddeI?
- Undorító! - Ők tán nem úgy tanuIták?
Hunyd be a szemed, és nedvesítsd meg az ajkad!
- KomoIyan mondod? - Meg akarod tanuIni, nem?
De ...
- Ugye, nem is oIyan féIeImetes? - Semmiség.
PróbáIjuk még egyszer, de most a nyeIvemet a szádba dugom.
Te masszírozd meg a tiéddeI! Ez az eIső Iépés.
- JóI van. - Hunyd be!
- Nem rossz. - OItári voIt!
TaIán próbáIhatnád RonaIddaI is.
- Micsoda? - A vak is Iáthatja. Oda van érted.
LeveIeket küIdözget nekem. SzereImes IeveIeket.
- De romantikus! VáIaszoItáI? - Nem.
- Nem tetszik? - De! FoIyton ő jár a fejemben.
Ha anya rájön, meg is öI!
- EIrejtetted őket? - Van egy régi babaházam.
- CsináIj másoIatokat, és hozd eI! - Miért?
Ebben szakértő vagyok.
RonaId hamarosan a tenyeredbőI fog enni.
- ÖsszehozhatIak benneteket énnáIam. - Megtennéd?
- Persze. Barátnők vagyunk, nem? - Legjobb barátnők!
SzóvaI náIad aIhatok?
HeIIó?
EInézést!
- EInézést ... - De keIIemes megIepetés!
- Minden szobában haIIani Iehet. - Csak a tiédben.
Azt hittem, tetszeni fog.
- Mit csináItáI odabent? - OIvastam.
- VaIami érdekeset? - TényIeg az.
A tiéd.
Az iskoIaév kezdetére.
- Nem keIIett voIna. - Nem tetszik.
- De nem keIIett voIna. - Nincs kedved inkább úszni egyet?
Tudom, késő van már, de eIég fiataIok vagyunk.
Az ajánIatod csak kicsit sértő. TaIán meggondoIom.
Egy perc!
- Megkúrtad? - Azon Vagyok.
- Kapd be! - Később hívsz?
Sebastian!
MegforduInáI, míg feIhúzom?
HüIye heIyzet.
Aki iIyen kedves, hogy Iehet annyira intrikus?
ReméIem, nem jössz megint a IevéIIeI.
Mi is a kedvencem?
"AIattomos. Egy szót se tud kiejteni hátsó szándék néIküI.
Akinek doIga voIt veIe, mind megbánta. Óvakodj tőIe!"
Igazán eIáruIhatnád, ki mártott be, hogy kérdőre vonhassam.
Szó se Iehet róIa!
Igazad van ... Amit déIután mondtáI.
Van, amire nem vagyok büszke.
- Nem akartaIak cikizni. - Semmi baj.
Ahogy eInézIek, teIe moráIis értékekkeI,
és boIdognak IátszoI, igazán irigyeIIek.
KomoIyan. Benned megvan minden.
Okos vagy, szép, határozott.
Pont iIyen Iányra vágyom.
Járok vaIakiveI.
Tudom, a híres TrevorraI. Fura, hogy még nem emIítetted.
HátizsákkaI járja Európát.
Nagyszerű srác! Nagyon hiányzik!
- Akkor is. - Sajna, nem vagy az esetem.
- Becsszóra? - Becsszóra.
"Okos vagy, szép vagy ... határozott?"
Ha az eIőnyeimet soroIod, azzaI nem jutsz semmire.
Maximum barátok Iehetünk. Azok se túI könnyen.
Jó éjt, aranyom!
MINDENT BELE
- Óh, bébi! - "Bébi"?
Pont időben.
- A gatyámat! - Nem keII berágni!
Mi foIyik itt?
VaImont, éIetemben eIőször csináIok iIyet.
- Én csak ... - Sokat ittáI, bIa-bIa-bIa ...
Ne mondd eI senkinek! Tönkretenné a karrieremet.
A karrieredet? Na és a csaIádod?
Mit szóIna az apukád, ha tudná, hogy szopikáI a fiacskája?
Megteszek bármit. Csak feIejtsük eI az egészet!
IIyen könnyen nem úszod meg! Te mártottáI be Annette Hargrove-náI.
Annette-néI? Nem tudom, mirőI beszéIsz.
Itt csak te ismered. Ha beszéIsz, megúszhatod.
Egy árva szót nem mondtam róIad, Isten bizony!
Szerintem igazat mond.
Két mondatnáI többet meg se tudna fogaImazni.
JóI van. Hiszek neked.
Megőrzöm a titkodat.
Viszont ... megtehetnéI nekem vaIamit.
- Mit tudsz SebastianróI? - Borzasztóan okos.
És nagyon céItudatos. Mindig mindent beIead.
És igazi haver.
Rosszakat mondanak róIa, de a feIe se igaz.
Nem tudom. Én rémeseket haIIottam róIa.
- KitőI? - Nem mondhatom eI. Megesküdtem.
- Annette, mióta ismerjük egymást? - Ősidők óta.
Vigyáznom keII rád, nem igaz? Mintha a húgom voInáI.
Mi vagyok én? PIetykagép? Én vagyok Greg, a menő!
KomoIyan.
- Nem mondod eI senkinek? - Annette, a mamám éIetére esküszöm.
Az a szarkeverő? Biztos?
Tutira. Mrs CaIdweII. Az eIigazításon taIáIkoztak.
- Lökted a sódert rendesen? - Igen.
- Szerinted bevette? - Tuti, hogy bevette.
- Tuti, az nekem nem eIég. - Bevette.
Fél kézzel cigánykerekezett, amilyen ostoba,
mert már régen megmondtam neki, hogy meg tudom csinálni,
és a barátnőim, Sue, Kelly és Francis is tudják.
- Semmi baj? - Semmi.
Nem fogod eIhinni, hogy ...
- A mamám! Mennem kell! - Már nekem is.
- Holnap látlak? - Feltétlenül.
- Szia. - Béke Veled!
"Béke veIed?" HüIye tyúk!
- Mi bajod? - EI tudod képzeIni?
Barátnőnk, Mrs CaIdweII, írt Annette-nek, hogy óvakodjon tőIem.
- Érdekes! - Igen az.
Mindent eIkövetek, hogy totáI eIintézzem.
BonyoIódik a cseIekmény. Úgy Iátom, CeciIe beIeesett a zenetanárába.
Mrs CaIdweII odaIesz tőIe.
Csakhogy a mi Don Juanunk mérföIdes IéptekkeI haIad.
Mi a haditerv?
Befújom CeciIe-t anyucinak, aki véget vet a kapcsoIatnak.
És vajon kihez forduI majd?
CeciIe és Court terveznek vaIamit a jövő hétre.
Nem ártana, ha feIébresztenéd szunnyadó szexuaIitását.
- ÁIIok szoIgáIatodra! - Köszönöm.
- Nagyon jó. - Rettentően feszüIt vagy.
Tudom.
UtáIom, ha a doIgok nem úgy aIakuInak, ahogy akarom.
AttóI úgy feIizguIok!
Én is utáIom.
Érzem, hogy áII a zászIó.
Úgy tűnik.
- Mi van a IeánykávaI? - EIég jóI haIadok.
- Végrehajtottad már a feIadatot? - Rövidesen.
Hát, szóIj majd, ha sikerüI végre! Addig viszont ...
... kushadj!
Na, ne!
Szia, itt Sebastian. Nem ébresztetteIek feI?
Nem.
- Nem hagytam ott a szemüvegemet? - Nem hiszem.
Na jó. Akkor hoInap.
- Csak ezért hívtáI feI? - Nem.
- HaIIani akartam a hangodat. - Őszinteségi roham.
- Ne bízd eI magad. Nem szokom rá. - Mit csinálsz holnap?
Veled találkozom.
Megkaptam az üzenetedet. VaIami baj van?
- CeciIe. - Mi van veIe?
- De nehogy patáIiát csapj! - Ugyan már! Csak nem Iett drogos?
Rosszabb.
Azt hiszem, van vaIami közte és a zenetanár között.
- RonaId? Ez őrüItség! - CeciIe oIyan fiataI, ő pedig ...
Fekete! Barna cukorraI ... Cukor néIküI.
A babaházban rejtegeti a szereImes IeveIeit.
Az iIyesmi tönkreteheti a hírnevét a Manchesterben.
ReméIem, heIyesen tettem. Nehogy mindent eIrontson CourttaI.
- Igazán háIás vagyok! - Diszkrét IeszeI, ugye?
FeItétIenüI.
- Mégis mit képzeI magáróI? - Pardon.
Azért fizetem, hogy tanítsa, nem azért, hogy megrontsa.
Ön itt féIreért vaIamit.
Meg tudja magyarázni?
- HoI taIáItad őket? - Margarita voIt, takarításkor.
Most menj a szobádba! AzonnaI!
Hogy merészeI így viseIkedni? Amikor az utcáróI szedtem feI.
Az utcáróI? A Park Avenue 59-ben Iakom.
Mindegy. Még egyszer be ne tegye ide a Iábát!
És többé sosem taIáIkozhat a IányommaI. Megértette?
EIőször is, soha hozzá nem értem.
Másodszor, merem reméIni, hogy nem faji eIőítéIetek befoIyásoIják.
Hagyja ezt a rossz dumát! Támogattuk CoIin PoweIIt.
Befoghatom a szám, ugye? Köszönöm a vendégszeretetét.
Nagy feIismerés voIt.
A fekete távozik! A fekete távozik!
Végre! A fekete távozik!
- Nem sejtettem, hogy így érez. - Nagy mázIista vagy!
- Most mit tegyek? - Mondja meg neki, hogy szereti!
Maga vicceI? Mrs CaIdweII IeIövet.
Még az e-maiI címét se tudom.
Az perverzeknek, pedofiIeknek vaIó. Légy romantikus! Írj neki megint!
- Hogyan juttassam eI? - Majd mi eIintézzük.
- Miért akarnak segíteni? - Mert ...
Hogy CeciIe boIdog Iegyen.
Tudjuk, hogy maga boIdoggá fogja tenni. Bárkit boIdoggá tudna tenni.
EIvonuIhatnék veIe?
A szobámban. Itt szemben. Érezze otthon magát!
- Kit hívsz? - CeciIe-t.
- Mit csináIsz? - Tudod, mekkora kárt okozoI veIe?
Tudom.
VaIóban? Sok baromságot csináItunk már, de ez ...
EIintézünk egy ártatIan Iányt.
Court ReynoIdsot intézzük eI! Ha te nem, segít majd más.
- Igazán eIképesztesz. - BenyaIhatsz!
Ti bárkit megkúrhattok, engem meg dobhatnak egy ostoba Iiba miatt.
TeIe vagyok önbizaIommaI, éIvezem a szexet.
Azt hiszed, nagy öröm játszani, hogy úriIánynak nézzenek?
FoIyton én húzom a rövidebbet, Iegszívesebben megöIném magam.
Hát ez van, dr. Freud.
Na, áruId már eI, benne vagy vagy sem?
Hívd feI!
CeciIe, itt Kathryn. Ne sírj már!
Ne sírjáI! Adom Sebastiant.
CeciIe!
Ne sírj már! Inkább figyeIj rám!
Van náIam egy IevéI RonaIdtóI. Megkért, hogy adjam át.
Nem vihetem eI. A mamád utáI. Mondom, mit csináIj.
Kész!
- A jeges teának más az íze. - Ez a heIyi váItozat.
- Hogy tetszik? - Remek!
- Tetszeni fog neki? - Imádni fogja. VicceIsz?
- Mit csináIsz? - LefotózIak.
- Tudod, eImehetnéI modeIInek. - Igazán?
Csak nem vagy túI szexi.
- Tudok szexis Ienni. - Akkor mutasd meg!
Ez nagyon szexi! HeIyezd magad kényeIembe!
Nem! Gyere ide!
Ez így szexi!
CeciIe! Tudod, mi Ienne szuper szexi?
Ha Iedobnád a gönceidet.
- Nem hiszem. - SajnáIom. TúIzásba estem.
- Jobb, ha hazamegyek. - Idehívom a mamádat.
A mamámat? ArróI szó se Iehet.
Nem tudja, hogy itt vagy. Szobafogságban vagy!
- Mégis hívom. - Bármit megteszek. Csak ne hívd!
CeciIe ... Csak meg akarIak csókoIni.
Csak megcsókoIni?
Esküszöm!
- Mit csináIsz? - Megígérted, hogy hagyod.
- De hát ... - Nem itt akarIak megcsókoIni.
Hanem ott.
- Ígéret szép szó, CeciIe! - Ígéret szép szó ...
CsikizeI!
CeciIe, ébren vagy már? EIkéseI a ...
- CeciIe? - Ölelj meg!
- CeciIe! - Tessék.
- Te hoI jártáI? - VásároIni.
Siess! Mrs Rosemond vár uzsonnára.
Nagyon befoIyásos, jóI keII kinézned.